Dusty!
Dusty, hur var det?
- Hur var vadå? - "Hur var vadå?"
Årets bästa kväll.
Tja, den var... Den var toppen.
- Vad är det med dig? - Inget.
- Har nåt hänt? - Vadå? Nej.
- Har du förstoppning igen? - Nej. Mamma!
Du beter dig konstigt.
Det gör jag inte alls!
Häftigt, va? Jag riggade en fälla med en motor,
så det ser ut som om jag fångat ett spöke, precis som i filmen.
- Åh, Dusty. - Ja.
Kul, va? Kolla in.
Jag sa åt dig att hålla tyst.
Du behövde bara vara tyst i en minut.
En minut.
Beklagar, Yertle.
Temporär vräkning, kompis.
Vad är du för nåt, lillen?
Vad gjorde du bland mina sopor?
Är du hungrig?
Nougat.
Ät bara.
För varmt?
Förlåt, lilla kompis.
Gillar du också nougat?
Du är söt, vet du det?
Kul att jag hittade dig.
D'Artagnan.
Jag tänker kalla dig d'Artagnan.
REPTILER
EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
DEL TRE POLLYWOGGEN
Upp och hoppa.
Är det så? Du vill fortfarande inte prata.
Okej då.
Då blir jag väl tvungen...
att njuta av den här trippeldäcks-lyxäggmackan själv.
Gott, va?
Och det fina är att den bara innehåller 8 000 kalorier.
Besökte du honom igår kväll igen?
Han behöver mig.
Ska jag titta till honom?
Jag vet att du saknar honom.
Men det är för farligt.
Du är det sista han behöver just nu.
Du får träffa honom. Snart.
Och inte bara i ditt huvud. I verkliga livet.
Jag gör visst framsteg hos dem.
Vänner ljuger inte.
Va?
Du säger "snart" efter 21 dagar.
Du säger "snart" efter 205 dagar.
- Nu säger du "snart" efter 326 dagar. - Vad är det här?
Räknar du dagarna som en fånge?
När är "snart"?
"Snart" är när...
det inte är farligt längre.
När?
- Jag vet inte. - Efter 500 dagar?
- Jag vet inte. - Efter 600?
- Jag vet inte. - Efter 700?
- Efter 800? - Nej!
- Jag måste träffa honom. Säg det! - Jag sa...
Skit också!
Vänner ljuger inte!
Jösses. Har du sett dem?
- Vi letar, mamma. - Ja, vi letar.
Jag hittade dem.
De gömde sig under några jeans, de luringarna.
Tack. Du är bäst.
Kör du Will till skolan? Jag får inte bli sen.
- Ska han bo här? - Kan du skjutsa Will?
Jag kan skjutsa honom.
- Ser du till att han kommer in? - Självklart.
Vad säger du? Vill du åka i Bobmobilen?
RÖSTA HÄR DEN 6:E NOVEMBER
STADSBIBLIOTEK
ORIENTALISKA REPTILER
Mr Henderson, du vet reglerna. Max fem åt gången.
Ja.
En, två, tre, fyra och fem.
Tio. Du har redan fem böcker på lån.
Fel av mig.
Men ändå...
Jag är ute på nyfikenhetsresa och behöver mina paddlar.
De här böckerna...
De är mina paddlar.
Fem åt gången.
- Driver du med mig? - Ursäkta?
Vad tusan...
- Mr Henderson! - Jag behöver mina paddlar!
Var du ute och drev igår kväll, eller var det ett spöke?
Det var nog jag.
En mardröm till?
Nej.
Har jag berättat om mr Baldo?
- Mr Baldo? - Ja.
Jag var lite yngre än du, och stod i kön till pariserhjulet på tivolit.
Plötsligt kände jag en stor vit handske knacka mig på axeln.
Jag svängde runt, och där var han.
Mr Baldo.
"Hej grabben, vill du ha en ballong?"
Skratta, du. Det är roligt.
Men det var inte roligt då, kan jag lova.
Jag kunde inte få honom ur huvudet.
Varje natt kom han till mig i mina drömmar.
Och varje natt när han kom...
flydde jag.
Det blev så illa att jag fick mamma att stanna hos mig
tills jag somnade varje kväll.
- Verkligen? - Ja.
Så där höll det på i månader.
Men en dag slutade plötsligt mardrömmarna.
- Vill du veta hur? - Ja.
Tja, jag somnade...
och som vanligt kom mr Baldo till mig.
Men den här gången flydde jag inte.
Den här gången stod jag fast.
Jag såg på mr Baldos dumma ansikte och sa: "Försvinn!"
Och han försvann på ett kick.
Jag såg honom aldrig mer.
Busenkelt, va?
Busenkelt.
Bara så där.
Varför kallar de honom zombiepojken?
Jag fattar att han var vilse i skogen i en vecka, men varför zombie?
Trodde alla att han var död?
Ja, vi hade ju begravning för honom och allting.
Efter en vecka?
Du förstår, en annan grabb drunknade i stenbrottet.
Vi trodde det var Will, för kroppen var upplöst.
Va?
Det där är inte lustigt.
Jag skojar inte. Alla vet det. Fråga vem du vill.
Utom Will, det är känsligt för honom.
Okej?
Okej.
Ha en bra dag, grabben.
Fallet Phineas Gage är en av tidernas största medicinska kuriositeter.
Han var en järnvägsarbetare som 1848 var med om en fruktansvärd olycka.
En grov järnstång drevs rakt genom hans huvud.
Phineas överlevde, mirakulöst nog. Han verkade må bra.
Och fysiskt sett gjorde han det.
Men skadan förändrade hans personlighet totalt.
Så till den grad att hans vänner började kalla honom "Inte längre Gage".
På den tiden kallades det "det amerikanska kofotsfallet".
Fast det var ingen...
Förlåt så mycket, mr Clarke. Fortsätt med lektionen, bara.
Bry er inte om mig.
Fortsätt bara. Tack.
Fast det var ingen kofot, utan en järnstång, som jag sa.
Vi måste träffas. Allihop. På lunchrasten, mediaklubben.
Varför?
Jag har nåt helt fantastiskt.
Mediaklubben. Lunchrasten.
- Dustin! - Ja, herrn?
- Vill du delta i lektionen nu? - Gärna.
- Fallet Phineas Gage. - Phineas Gage.
- Sidan 104. - Hundrafyra.
- Fokusera. - Jag fokuserar.
Mediaklubben.
Han svor och använde hemska ord som jag inte vågar upprepa.
POLIS
Vi hittade mer vid Gilberts farm.
Riktigt otäckt.
- Det var kletigt. - Var mer?
- Bara där, chefen. - Tröttnade ni på att leta?
- Det började bli mörkt. - Alltså, jättemörkt.
Det heter ficklampa, dumskallar.
Okej. Nån har vaknat på fel sida idag.
Mer kvinnoproblem, chefen?
Chefen! Vart ska du?
Ska vi åka ut dit igen?
- Varför sparkar han upp dörren? - Chefen!
Min farfar bodde här.
För länge sen.
Jag ställer mest in prylar här nu.
Här finns många minnen.
Så, vad tycks?
Det krävs en del arbete. Du vet...
Det krävs fantasi också, men när vi har fixat till det, blir det fint.
Väldigt fint.
Ditt nya hem.
Hemma.
Titta.
Jajamän.
Det här...
Det här är musik.
Okej. Nu sätter vi igång.
INTERNATIONELL MORSEKOD
Får jag tången.
Okej.
Det här kallas snubbeltråd.
Det är ett larm.
Man sätter upp den så här.
Sen, om nån kommer nära,
låter det som ett gevärsskott.
Skurkarna hittar dig inte.
Inte så här långt bort.
Vi ska vidta försiktighetsåtgärder.
Vi ska ha några grundregler.
Regel nummer ett:
Ha alltid gardinerna fördragna.
Regel nummer två:
Öppna bara dörren om du hör min hemliga knackning.
Regel nummer tre:
Gå aldrig ut ensam, särskilt inte i dagsljus.
Inget mer. Tre regler.
Jag kallar dem...
"Var inte dum" -reglerna.
För vi är inte dumma.
Eller hur?
Inte dumma.
Harrington, va?
Jag hörde att du styrde på skolan förut.
Kung Steve brukade de kalla dig, va?
- Sen blev du en mes. - Håll käften och spela.
Så ska det se ut!
Steve?
- Vad gör du här? - Vad tror du?
Var höll du hus i morse? Jag missade första lektionen.
Åkte du inte med Jonathan?
Vad pratar du om?
Alltså, du klarar inte av alkohol.
Minns du att du var på Tinas fest igår kväll?
- Ja. - Och sen?
Jag minns att jag dansade och...
spillde ut lite punsch.
Du blev arg på mig för att jag var full...
och sen körde du hem mig.
Nej. Det är där ditt minne är suddigt.
Det var din andra pojkvän. Jonathan.
Jag förstår inte.
- Enkelt. Du sa precis som du kände. - Vad?
Tydligen...
dödade vi Barb och jag bryr mig inte, för jag är en skit...
och hela vår relation är skit, och...
I princip allt är skit.
Plus att du inte älskar mig.
Jag var full, Steve. Jag minns inget av det där.
Så allt du sa var bara skitsnack?
- Ja. - Säg det då.
Vad ska jag säga?
Att du älskar mig.
Allvarligt?
Harrington! Du behövs. Den där typen kör över oss. Kom nu!
- Jag kommer! - Kom!
Jag tror inte på dig längre.
Han heter d'Artagnan.
Söt, va?
- D'Artagnan? - Vi säger Dart.
- Var han bland era sopor? - Letade efter mat.
- Vill du hålla honom? - Nej.
- Han bits inte. - Jag...
Jösses, han är slemmig!
Han är som en levande snorkråka.
Jösses!
Vad är han för nåt?
Precis vad jag undrar.
Jag trodde att det en pollywog.
- Pollywog? - Grodyngel, då.
- Grodyngel är en groda i larvstadium. - Jag vet.
Och ni vet att de flesta grodyngel är vattenlevande.
Inte Dart. Han behöver inte vatten.
Finns det ej vattenlevande grodyngel?
Landlevande grodyngel? Ja. Två, noga räknat.
Indirana semipalmata.
Och Adenomera andreae.
En finns i Indien och en i Sydamerika. Så hur hamnade den i mina sopor?
En vetenskapsman kanske tog hit den, och den rymde?
Såg ni?
Som om nåt rör sig inuti den.
Det är okej. Jag har dig.
Du gillar inte det där, jag vet. Ingen fara.
Det är en grej till.
Reptiler är kallblodiga. Ektotermiska.
De älskar sol och värme. Dart hatar det. Det skadar honom.
Så om han varken är grodyngel eller reptil...
Då har jag upptäckt en ny art.
Vi måste visa mr Clarke.
- Tänk om han stjäl min upptäckt? - Ingen fara.
Jag funderar på att kalla den Dustonious pollywogus.
- Vad tycker du? - Du är en idiot.
När jag blir rik och berömd för det här, kom inte och säg:
"Oj, Dustin, förlåt att jag var sur i åttonde klass."
- Ha en bra dag. - Tack.
Rökt korv?
Det var kul igår kväll.
Förlåt om jag gjorde nåt galet.
Nej! Det gjorde du inte.
Okej.
Jag menar...
Jag gillar dig verkligen.
Inte bara dig, allt som hör till dig.
Din familj, dina pojkar.
Det kanske är önsketänkande, men...
det känns som om jag når fram till dem.
- Kanske inte Jonathan. Han är lite sluten. - Ja.
Med Will känns det som om vi har kontakt.
Han gillar dig också.
Gör han?
Sånt ser jag.
Bra.
Det var en annan sak jag tänkte nämna, men...
Det är ingen stor grej, men...
Jag märkte i morse att min JVC var lite skadad.
- Din vadå? - Min videokamera.
Den funkar bra och så. Men...
Jag gick tillbaka och såg videon,
och några äldre barn mobbade Will.
- Va? - De skrämde honom.
Vilka var det? Bröderna Zimmerman igen?
Jag vet inte. De hade masker eller smink...
Kanske. Åldern stämde.
Jag ska döda dem.
Jag svär, jag ska döda dem.
Jag älskar det hos dig. Du slår tillbaka.
Jag har aldrig varit bra på det.
Jag hade det också jobbigt som barn, som Will.
Med mobbare.
Det är såna som vi, såna som inte slår tillbaka,
som folk ger sig på. De ger sig särskilt gärna på oss.
Jag vet inte varför.
Det kanske får dem att känna sig mäktiga.
Jag vet inte.
Men jag lyckades ändå.
Jag får dejta Joyce Byers.
Skojar du? Jag får dejta...
- Du ser. Allt ordnar sig till slut. - Ja.
Gräs, grödor, träd.
Allt i det här området är dött eller döende på ett fem kilometer stort område.
Och allt leder tillbaka hit.
De här mönstren är tjusiga. Jag gillar designen.
Nästan psykedelisk.
- Är det här ett skämt för dig? - Nej. Jag förstår inte hur det angår mig.
De här föroreningarna kommer från ditt laboratorium.
Omöjligt. Senaste bränningen var för två dagar sen. Den gick perfekt.
- Om det finns en läcka? - En läcka?
- Ja? Det är du som är forskare. - Just det.
Och du behöver inte oroa dig.
- Övertyga mig. - Övertyga dig?
Ja. Ta med dig dina forskarvänner
och gå ut till vartenda område på kartan och gör tester
eller vad ni nu gör, och se resultatet.
Jaha, så...
Så du ger mig order?
Nej.
Jag ser till att du inte blir störd, och du låter bli att förgifta min stad.
Så kom vi överens.
Jag har gjort mitt. Nu är det din tur.
Övertyga mig.
Alltså, bad han dig att köra hem mig?
Ja.
Han var arg.
Han var väldigt arg.
Men han var ändå orolig för dig.
Du.
Var inte så hård mot dig själv.
Man säger dumheter när man är aspackad. Saker man inte menar.
Det är just grejen.
Tänk om jag menade det?
Jag har försökt låtsas att allt är bra, men det är det inte.
Jag känner att det finns...
Jag vet inte, som om...
Som om du bär på en börda.
Hela tiden.
Jag känner det med.
Det är annorlunda för dig.
Will kom ju hem.
Ja.
Det gjorde han.
Men han är inte sig lik.
Jag försöker finnas för honom och hjälpa honom, men...
Jag vet inte.
Jag menar, det...
Det kanske aldrig kan bli sig likt.
Blir du inte arg?
Arg?
Ja, att de som gjorde det här
och förstörde mångas liv, inte ställs till svars.
De som är ansvariga...
- är döda. - Tror du på det?
Din mammas pojkvän.
- Han jobbar på RadioShack, va? - Ja.
Hur så?
Vad menar du?
Ska vi skolka från nästa lektion?
Visst är det kul?
Sväng med fötterna.
"Jag skulle sörja om jag trodde att jag gjort henne besviken...
för hon levde inte så länge till.
Hon dog av feber när jag bara var tre månader gammal.
Om hon bara hade levt länge nog för att jag skulle få kalla henne mor.
Det hade varit skönt att få säga 'mor'."
Har jag en mor?
Självklart har du en mor.
Annars hade du inte fötts.
Var är hon?
Hon...
Hon är inte här längre.
Borta?
Ja.
Jag är ledsen för det.
"Pappa dog fyra dagar senare, också av feber.
Jag var föräldralös och folk var rådlösa,
så mrs Thomas sa vad som skulle ske med mig.
Ingen ville ha mig då.
Det verkar vara mitt öde."
Är din mamma här?
Vännen?
Skolan.
Var ligger skolan?
Skolan? Cirka 1,5 kilometer ditåt.
Kanske längre.
Var är dina föräldrar?
Titta, mamma.
TILLTRÄDE FÖRBJUDET
RADIOSHACK SERVICE & LAGNINGAR
RadioShack, Bob Newby här. Kan jag stå till tjänst?
Bob, det är Joyce.
Hej, Joyce, hur är det?
Jag försöker titta på din video,
men bandet är så litet, som om det har krympt.
Det är en VHS-C, inte en VHS.
Du behöver en RF-P1U med koaxialkabel som du kopplar till tv:ns videoingång.
Prata så jag förstår.
Okej. Förlåt.
Jag har kopplat in den där koaxialgrejen baktill, så...
Ska den här kopplas till själva kameran?
- Just det. - Den är blå. Jag tror att det funkar.
Jag tänkte att ikväll kanske vi kan... Joyce?
Tryck på T för att zooma in, och W för att zooma ut.
Du ser? Busenkelt.
Akta dig, zombiepojken.
Bus eller godis, miffo.
- Nolla. - Mike!
PAUS
Kom, Will. Vi visar mr Clarke.
Vad är det?
Det gäller d'Artagnan.
Det var därför jag kom för sent.
Kul. Funkar luckorna?
Visst. Men det är inte fällan.
Det är innehållet.
Det här kan förändra ditt tänkande i grunden.
Jag är nyfiken.
Okej, låt mig bara klargöra att...
det är min upptäckt, inte din.
Dustin, visa honom!
- Jag försöker bara... - Dustin!
Okej då.
Stopp!
Förlåt, mr Clarke. Det var ett dumt skämt.
- Vad gör du? - Jag sa åt honom.
Vi måste gå. Nu!
Kommer din syster, eller?
Jag skiter i henne. Hon kan skejta hem.
- Och kalla henne inte det. - Vadå?
Syster. Hon är inte min syster.
Hallå?
- Får jag komma in nu? - Nej!
- Jag förstår inte. - Vad förstår du inte?
Såg Will nåt som liknade Dart förra året?
- Lite grann, men utan svans. - Sen hörde han det igår. Samma ljud.
- Varför sa du inget? - Jag var inte säker.
- Ren slump? - Eller inte.
Tänk om Will fick sann syn när han var i Upp och ner?
Sann syn?
Man får förmåga att se in i det översinnliga.
Förklara.
De här episoderna Will upplever kanske inte är flashbacks.
De kanske är verkliga.
Kanske kan Will se in i Upp och ner.
- Det skulle betyda... - Dart är från Upp och ner.
- Vi måste ta honom till Hopper. - Ja.
Nej. Om vi gör det, är Dart dödens.
- Det kanske är det rätta. - Säg inte så!
Han är ju från Upp och ner.
Kanske. Men det betyder inte att han är ond.
- Så alla från Dödsstjärnan är inte onda? - Vi har ett band.
Ett band? För att han gillar nougat?
- Nej! För att han litar på mig! - Gör han?
Jag lovade att ta hand om honom.
Vad håller ni på med? Kom igen.
- Skada honom inte. - Bara om han anfaller.
Öppna nån gång.
Jösses Amalia!
Skit också!
Nej!
Vad i...
Skit!
Vart tog han vägen?
- Vad var det? - Dart!
- Va? - Du lät honom fly!
- Varför anföll du honom? - Kom nu.
Skada honom inte. Lova!
Jonathan?
Mrs Wheeler.
- Vilken trevlig överraskning. - Ja.
Vi har prov imorgon.
- Har du shoppat? - Ja. Min Walkman gick sönder.
- Osis. - Vi måste plugga. Viktigt prov.
- Ja. - Så...
- Stressigt. - Mycket.
- Hej då, mrs Wheeler. - Hej då! Kul att se dig.
- Är du säker på det här? - Nej.
Hallå. Det är Marsha.
Hallå?
Mrs Holland. Hej, det är Nancy.
Nancy?
Jag...
Jag måste berätta en sak. Det gäller Barb.
Den där kvällen. Jag...
Jag sa inte som det var.
Men jag kan inte säga det på telefon.
Möt mig imorgon, Forrest Hills Park, kl. 09.00.
Säg inget till nån.
Och ring inte tillbaka. Det är farligt.
Vad är det frågan om?
Du måste lita på mig. Snälla.
Du hade rätt om pumporna.
Verkligen otäckt.
Och lukten... Kära nån.
- Vad tror du att det är... - Jag har sagt vad jag tror.
Men vi kör tester, så får vi se resultatet.
Under tiden måste du hålla området avspärrat.
Det tar nog högst två dagar.
Vad ska jag säga till folk?
Du kommer säkert på nåt.
- Chefen, hör du mig? - Ja.
Minns du den där ryska tjejen som Murray pratade om?
Han är nog inte så knäpp ändå.
Stanna där. Åk ingenstans.
Klart åt öst. Dart syns inte till.
Var är du, din lilla jäkel?
Klart åt väster också. Will?
Klart åt söder. Lucas?
Ser du nåt?
Ursäkta mig! Mr Sinclair!
Förlåt, jag letade efter studiesalen.
Hej då.
Inget här.
- Vad håller du på med? - Och du själv?
- Vad gör du? - Letar efter Dart.
Det här är killrummet. Så du borde gå hem.
- Varför hatar du mig? - Det gör jag inte. Jag känner dig inte.
Du vill inte ha mig med.
- Nej. - Varför inte?
Du är jobbig. Och vi behöver inte en medlem till.
Jag är vår riddare, Will är vår präst, Dustin är vår bard, Lucas är vår vakt
och El är vår magiker.
- El? Vem är El? - Nån. Ingen.
Nån eller ingen?
Hon var med i gänget för länge sen. Hon flyttade.
Så hon var magiker?
Vad kunde hon göra? Magiska trick och så?
Jag kan vara er zoomare.
- Nåt sånt finns inte. - Det kan finnas.
- Du ser? Zoomare. - Överväldigande.
Du är imponerad, erkänn.
Jag ser inga trick. Du åker runt i cirkel.
Försök själv om det är så enkelt.
- Nej. - Varför inte?
Jag kan inte.
Så, medge att du är lite imponerad.
Om jag tränade en hel dag, skulle jag kunna det där.
Du gör mig yr.
- Sluta. - Om jag får vara med i ert gäng.
- Sluta nu. - Svara då. Är jag med eller inte?
Oj! Gick det bra?
Ja. Jag tror det.
- Vad hände? - Jag vet inte.
Det var som om en magnet drog undan brädan.
Ja, det låter knäppt.
Kom igen!
- Hawkins högstadieskola. - Hej, Doris. Det är Joyce.
- Joyce Byers. - Joyce.
Will har mediaklubben idag. Kan du koppla mig till mr Clarke?
- Mr Clarke? Vet du vad? - Vadå?
Han gick hem nyss. Kanske mediaklubben var inställd?
- Vad? - Vill du att jag...
Grabbar...
- Jag har hittat honom. - Var?
I mr Salernos badrum.
Uppfattat.
Var inte rädd.
Jag ska inte göra dig illa.
Hej, kompis.
Kom hit. Jag ska inte göra dig illa.
Det är okej. Det är bara jag.
Du är trygg nu.
- Kom. Här borta. - Vi kommer.
Ligg lågt och var tyst.
Var är Dart?
- Jag vet inte. Inte här. - Vad?
- Visst sa han Salerno? - Ja, kanske Will har honom.
Var är Will?
Men den här gången flydde jag inte.
Den här gången stod jag kvar.
Jag sa: "Försvinn!"
Försvinn!
Busenkelt, va?
Busenkelt.
Bara så där.
Undertexter: Bengt-Ove Andersson